![bystré oko vizuální gramotnost smysly estetika](https://zruznychsoudku.cz/wp-content/uploads/2024/07/zruznychsoudku.cz-jsem-ta-ktera-mluvi-o-obrazcich-ale-nikde-je-nema-prazdny-300x251.png)
Dostala jsem dotaz – nebo vlastně spíš připomínku – proč nemám obrázky na svých prodejních stránkách?
A nemám ani náhledové u blogových článků.
Přitom o obrázcích mluvím, píšu…
Už mnohokrát jsem dostala doporučení, abych přidala na prodejku nebo kamkoliv jinam nějaké obrázky, aby to zvýšilo atraktivitu. Jasně, že to funguje.
Jenže já prostě nemůžu a za chvílí vysvětlím, proč.
A potom taky doplním, že přeci jen nějaké obrázky používám a jaké.
Je to kontroverze...?
Není to tak dlouho, kdy jsem se přesně o tomhle s někým bavila a říkala jsem: ‚‚Možná to působí kontroverzně? Nebo tvrdohlavě?‘‘
Prý možná obojí, ale prý je kontroverze fér.
Je to otevřeně řečený názor a přístup. Když je to záměrné a vím proč, tak je to prostě pravdivější, než se snažit zapojit přístupy, které sice fungují jinde, jenže jsou obtížné u mých témat.
Tak jsem se smířila s tím, že já, člověk, který nemá ráda konflikt a neumí se v něm moc pohybovat, dělám něco kontroverzního.
Ve skutečnosti tyto malé kontroverze jsou pravidelnou součástí mého života. Vybrat si téma práce tak, aby se vlk nažral, ale koza si stejně došla na pizzu.
Jako když jsem mojí tradičně založené profesorce klavíru řekla, že budu na absolventském koncertě hrát v kalhotech. Trochu ji to vyděsilo. A já je samozřejmě měla! Široké jako sukně pro každou nohu a z úžasného lesklého zlatozeleného materiálu. Obě jsme byly spokojené.
V něčem podobném jsem se i vdávala a rodina taky malinko trnula.
Tak tedy – nemám na webu moc obrázků. Nemám je ani na prodejních stránkách.
Proč?
Obrázky mluví
V posledním roce jsem svá témata hodně omezila a jedno z nich je teď výrazně o vizualitě. Ale ne ve smyslu praktického využití pro nějaký jeden obor, ale prostě o tom, jak se díváme, jak vidíme, co můžeme vidět a vnímat, jak o tom přemýšlet.
Jeden můj minikurz je přímo o tom, jak se dívat na obrazy a obrázky.
Najdete v něm nástin toho, jak může téma dívání se být široké, ale je to postavené tak, aby to, co se v něm dozvíte a vyzkoušíte si, bylo použitelné pro prakticky jakýkoliv druh obrázků.
Od van Eyka po AI.
Mimochodem, 27. 7. poprvé proběhne jeho živá podoba a to v Brně. Místa jsou, dojděte. Workshop Bystré oko živě.
Obrázky umí uvést náladu, předat pocit, navést myšlenky, dokreslit text.
Přesně proto se používají také na podejních stránkách.
Jenže ať bych zvolila jakýkoliv obrázek pro svou stránku, vždycky by byl dokonale zavádějící. Poslal by vaše myšlenky a představy nějakým směrem a ten by byl vždycky nepřesný.
Vytvářím proto pro svou nabídku často piktogramy.
Z jednoduchých symbolů složené obrázky. Ty považuji za… bezpečné. Vedou totiž jen zpátky ke mně a mé práci.
Proč?
Brand, značka, já
Když jsem začínala (a vlastně jsem pořád na začátku), měla jsem štěstí, protože se zrovna objevila VenAvenir. A já si od ní nechala udělat barvy a vybrat font. Má vymakanou přípravu a umí se nacítit.
Měla jsem v té době už své symboly pro šest smyslů, které jsem si vytvořila tak nějak sama a používám je doteď. Nejčastěji očičko. Chtěla jsem je zachovat a grafická designérka souhlasila.
Finální výběr barev i fontu je něco, s čím se asi budu cítit dobře ještě hodně dlouho. Vlastně mi to sedí čím dál víc.
Pokud to jen trochu jde, snažím se z nich skutečně vycházet a ono to jde docela často.
Pokud jsem nemohla využít piktogramů, což se mi stalo u programu inspirovaném wabi-sabi, sáhla jsem po abstrakci. Dalo mi to trochu práce, ale tento program je tím jasně odlišitelný od mých ostatních.
I tam ty barvy fungují skvěle.
Základ
Některé věci, které u mne můžete číst, mohou znít banálně. Ale kdybychom si potom sedli a podívali se na ně poctivě, uvidíte, že dokud nemáme nějak vyřešený nebo objevený takový samotný základ, pouštět se dál nedává moc smysl. Prostě všechno bude takové nějaké vachrlaté. Sama se vlastně znovu a znovu učím ty základy a upevňuju je. To nad nimi si potom hezky dosedá.
A tak nějak se to snažím dělat a zkoušet u všeho, co nabízím. Hodně věcí teprve hledám, jak předávat. Protože na tohle moc univerzálních návodů neexistuje. Na druhou stranu si můžu myslet, že jsem v něčem přeci jen svá, autentická.
Nemám zrovna plný kalendář a tučné konto. Ale jsem na začátku. Jakkoliv jsem zkoušela nějaké vhodné obrázky pro své stránky hledat, nejde to. Prostě by to lhalo víc, než mi přijde možné. Nebyla by to jen přípustná nepřesnost, ale už by to bylo falešné.
A tak mi zůstává ta kontroverze.
Jsem ta, co mluví o obrázcích, ale nikde je nemá.
Zatím.
Nikdy neříkej nikdy.
Člověk se vyvíjí.
Ale teď je teď.